![]() |
Horčičné zrnko |
"Keď ho sejú do zeme, je najmenšie zo všetkých semien na zemi, ale keď sa zaseje, vzíde, prerastie všetky byliny a vyháňa veľké konáre, takže v jeho tôni môžu hniezdiť nebeské vtáky." (Mk4,31-32) |
---|
|
A ODPUSŤ NÁM NAŠE VINY, AKO I MY ODPÚŠŤAME SVOJIM VINNÍKOM Jeden seminarista prichádzal do väznice, aby s odsúdenými trávil čas, rozprával sa s nimi o najrozličnejších veciach, vrátane tých duchovných. Keď s nimi hovoril o otázke odpustenia, nastala zaujímavá situácia. On na ňu spomína: „Na tomto stretnutí boli len dvaja muži. Vedel som, že hovoriť s odsúdenými o otázke odpustenia bude veľmi ťažké. Preto som si pre nich pripravil aj praktickú úlohu a povedal som: ,Ako Boh nám odpustil, tak i my musíme z plnosti svojho srdca odpustiť. Odpustenie nie je cit, ale rozhodnutie vôle. City sa dostavia neskôr. Aby som vám priblížil, ako na to, potrebujeme sa nachvíľu stíšiť. Teraz si vezmite papier, na ktorý každý napíšte mená troch osôb, ktorým potrebujete odpustiť. Potom sa za každého pomodlíme spolu Otčenáš. Budeme sa modliť pomaly a pri slovách ...odpusť nám naše viny, ako i my odpúšťame svojim vinníkom... vložíme do modlitby jedno konkrétne meno.’ Keď nás niekto zraní, postavíme si voči nemu hradbu. Tak chceme predísť ďalším ranám. Začneme si starostlivo vyberať, koho pustíme dnu. Držíme si od tela každého, kto by nám mohol ublížiť. Tak hradby svojho srdca navyšujeme a ani nezbadáme, že hradby, ktoré mali pôvodne slúžiť ako ochrana, stali sa našim väzením.
|
|